Institut for Fødevarers ”systemorienterede anarkist” fejrer 40-års jubilæum
Fødevareforsker Carl-Otto Ottosen fejrer 1. september 40-års jubilæum. Selvom han har arbejdet med det samme felt i fire årtier, har han aldrig kedet sig.
![](/data/images/public/13559834/14013586/d3a8ca4b-80a1-4e54-8d90-8a011b583c63-w_720.jpg)
Blandt jordbær og chiliplanter i de højteknologiske væksthuse i Skejby, går Institut for Fødevarers ”grand old man” Carl-Otto Ottosen rundt og kigger til planterne.
Han har været med på holdet i 40 år - også længe før fødevareforskning hørte under det, vi i dag kender som Aarhus Universitet.
Forskeren havde knap lært at gå, før han satte fødderne i et drivhus for første gang. Hans familie havde nemlig et gartneri, hvor den planteinteresserede dreng brugte flere somre blandt stueplanter og tomater.
Dobbeltuddannelse
Interessen for det grønne voksede kun med årene, og derfor var han heller ikke i tvivl om, at han skulle begynde på universitet og læse biologi efter gymnasiet.
”Jeg tror, jeg overvejede at blive laborant i et helt kvarter,” siger han og griner.
Tvivlen kom først senere, og den ledte ham de første skridt ned ad stien mod det, der i dag er en imponerende akademisk karriere.
I 1983 forsvarede han sin master i botanik med speciale i bestøvning af kaprifolier.
Men tvivlen nagede undervejs i studiet, da der ikke var mange job, så samtidigt søgte han ind på landbohøjskolen, hvor han afsluttede en masteruddannelse i 1984.
”Min master-afhandling handlede om, hvor mange blade, der må sidde på tomater i væksthus. Da jeg havde præsenteret det, var der en ældre herre, der rejste sig op og sagde: ”Hvis det er rigtigt, så kan jeg spare en million kroner om året”,” siger han.
Den ældre herre viste sig at være en af de største tomatgartnere i Danmark.
Og Carl-Otto Ottosen viste sig at have ret.
Grønne blade og en vis størrelse
Gennem karrieren har han arbejdet med alt fra jordbær til stuebirk.
”Jeg plejer normalt at sige, at jeg er sådan set ligeglad med, hvilken art jeg arbejder med, bare den har grønne blade og en vis størrelse,” forklarer forskeren.
Nogle planter har dog vist sig mere samarbejdsvillige end andre. Særligt en sydafrikansk busk, der bruges til at lave te, kan stadigvæk give ham mareridt:
”Rooibos er nok den mest besværlige plante, jeg har arbejdet med. Det var umuligt at få den til at gro. Til sidst blev vi nødt til at importere fem kilo af den sandede jord, den er vant til at gro i, og så lykkedes det takket være vores dygtige gartner Ruth.”
Men selvom ikke alle planter har været lige samarbejdsvillige, og ikke alle projekter har givet det resultat, han har håbet på, har det aldrig været svært for forskeren at se det højere formål med sit arbejde.
Tænde og slukke som vinden blæser
At mindske ressourceforbruget i væksthusproduktionen har været en vigtig del af Carl-Otto Ottosens forskning.
Men faktisk er det kun den ene halvdel af hans forskningsområde, forklarer han.
”Min forskning er tobenet. Det første handler om, hvordan man kan optimere plantevæksten og minimere ressourceforbruget,” siger han.
Et af de forskningsprojekter, han er mest stolt af, har vist, hvordan industrien har kunnet nedbringe energiforbruget i drivhuse med 30 procent.
I øjeblikket er han meget optaget af, om man bedre kan udnytte de tidspunkter, hvor strømmen er billig.
”For så kan man jo tænde og slukke for strømmen, som vinden blæser. Eller som solen skinner. Bogstaveligt talt,” siger forskeren.
Klimaresistente sorter
”Det andet ben af min forskning er det arbejde, der ligger i at teste og udvælge de sorter, der er mest robuste overfor klimaforandringer,” siger han.
Her bruges det, der kaldes fænotyping. Fænotypen, dvs. plantens udseende og egenskaber, er bestemt af både arv og miljø: altså forholdene, som den gror under, og de egenskaber, der ligger i plantens gener. I fænotyping udvælger man sorter baseret på disse egenskaber.
Arbejdet med fænotyping er vigtigt, når man undersøger, hvor klimaresistent en plante er. Her er det nemlig ikke kun genetikken, der spiller ind.
I et af de største projekter, hvor han sammen med forskerkollegaer har kigget på fænotyper, har de screenet 1247 hvedesorter for at finde dem, der var mest modstandsdygtige overfor klimaforandringer.
Arbejdet har hjulpet med at udvælge de sorter, der med fordel kan bruges i fremtidens landbrug.
Selvom hans karriere allerede har strakt sig over flere årtier, er der stadig flere spændende projekter end der er timer i døgnet. Professoren skal ofte holde sig tilbage for ikke at søge penge til nogle af alle de spændende idéer til projekter, han selv får, eller der kommer forbi hans bord.
Spændende arbejdsplads og gode kollegaer
Spurgt til, om han kan lide at arbejde i de nye faciliteter i drivhusene i Agro Food Park smågriner forskeren lidt.
”Jeg har været med til at bestemme, hvordan her ser ud. Så det ville lidt være at skyde mig selv i foden at sige, at de ikke var gode,” siger han og uddyber:
”Vi er en højt specialiseret afdeling, og vi har nogle fantastiske faciliteter”.
Han fortæller, at de ofte oplever, at både det fysiologiske og tekniske udstyr, de har på FOOD, men også de kompetencer, de ligger inde med, er efterspurgte, også i store samarbejdsprojekter.
”På et tidspunkt var der en fransk forsker, der ringede og spurgte: ”Har I udstyr til at dosere CO2?” Og da svaret var ’selvfølgelig,’ spurgte han straks, om vi ville være med til et projekt,” siger han.
Samtidig har instituttet i sig selv også en bredde, der gør, at de har mange forskellige kompetencer samlet på ét sted.
”En ting er de gode faciliteter, men vi har også nogle sindssygt dygtige medarbejdere,” forklarer han.
På instituttet har han samtidig oplevet en stor frihed i, hvad han har arbejdet med.
”Jeg har altid fået lov til at definere mine projekter selv. Der er aldrig kommet en chef og har sagt ’nu skal du lave det her,’ og den frihed har gjort, at jeg er blevet hængende, tror jeg,” siger han og uddyber:
”Jeg er blevet, fordi der er ikke nogen, der har forsøgt at styre mig. Nogle ville måske sige, at det er fordi, man ikke kan styre mig. Jeg tog engang en personlighedstest, der sagde, at jeg er en ”systemorienteret anarkist”. Da jeg fortalte det til min kone sagde hun, at det var meget præcist,” siger han med et smil.
Fremtidens fødevarer
Hvis du spørger Carl-Otto Ottosen, er hverken hans eller instituttets rolle fremadrettet svær at definere.
”Vi skal fortsætte med at forske i, hvordan vi kan bruge færre og færre ressourcer på at lave bedre og bedre fødevarer,” siger han.
Men også forsyningssikkerheden ligger ham meget på sinde.
”En måde at forsøge at klimasikre den danske grøntsagsproduktion er at begynde at dyrke flere grøntsager i væksthuse. Men helt generelt sigter vi efter at udvikle produktionen af lokale fødevarer,” siger professoren.
”Og det skal kombineres med arbejdet med screening for klimatolerance, så vi ved hvilke sorter, det giver bedst mening at dyrke. Det bliver også vigtigt i fremtiden,” konkluderer han.
Min fynske have
Selvom størstedelen af hans arbejde er dedikeret til planter, fylder havearbejde også en stor del af hans fritid.
Han og hustruen har netop opkøbt mere jord for at udvide deres egen biodiverse have i det frodige fynske landskab.
I øjeblikket huserer der 40 forskellige fuglearter i haven, og forskeren er spændt på, hvor mange forskellige dyr det vandhul, familien etablerede bagerst i haven i foråret, kommer til at tiltrække.
”Vi er altid på jagt efter nye arter til haven,” siger han begejstret.
Kontakter
Mette BjerreJournalist og kommunikationskonsulentDCA - Nationalt Center for Fødevarer og Jordbrug
Tlf:93588283mb@dca.au.dkJesper EmborgKommunikationschefDCA - Nationalt Center for Fødevarer og Jordbrug, Faculty of Technical Sciences
Tlf:61220291je@dca.au.dkBilleder
Følg pressemeddelelser fra Aarhus Universitet Technical Sciences
Skriv dig op her, og modtag pressemeddelelser på e-mail. Indtast din e-mail, klik på abonner, og følg instruktionerne i den udsendte e-mail.
Flere pressemeddelelser fra Aarhus Universitet Technical Sciences
Fra hulkort til højhastighedscomputere: 50 år i forskningens tjeneste30.8.2024 11:30:00 CEST | Pressemeddelelse
PORTRÆT: Det var egentlig meningen, at seniorforsker Per Madsen fra Center for Kvantitativ Genetik og Genomforskning (QGG) skulle have overtaget forældrenes gård ved Horsens. Men ryggen sagde nej, så i stedet blev det forskningen, der kaldte. Den 1. september kan Per Madsen fejre 50-års jubilæum i Statens tjeneste.
Disse planter kan booste biodiversiteten på tidligere landbrugsarealer30.8.2024 08:03:00 CEST | Pressemeddelelse
Når du tager landbrugsjord ud af drift, kan du med fordel give en hjælpende hånd til de urter og græsser, som bedst understøtter biodiversiteten. Aarhus Universitet har netop afleveret en liste med anbefalede plantearter til Landbrugsstyrelsen.
Bæredygtigt byggeri er ikke nok – sådan skaber vi et paradigmeskifte i byggeriet28.8.2024 13:08:10 CEST | Pressemeddelelse
Aarhus Center for Regenerativt Byggeri er officielt skudt i gang og med sig starter en bevægelse mod det regenerative byggeri, der ikke blot er bæredygtigt, men som giver mere tilbage til natur, miljø, klima og samfund, end det tager.
Forskning: Sådan kan vi sænke køers klimaaftryk23.8.2024 08:03:00 CEST | Pressemeddelelse
Køer er klimatunge. Men årets Klimavirkemiddelkatalog fra Aarhus Universitet viser veje til at reducere klimaaftrykket fra husdyr markant. Der er både klimatiltag, der kan give gevinster her og nu og potentialer på længere sigt, og her kan både nye stoffer, ændret kost og genetik komme i spil.
Kom til åbning af AU Viborg og mød de nye studerende16.8.2024 11:36:52 CEST | Presseinvitation
Den 22. august byder vi officielt velkommen til de nye studerende på Veterinærmedicin, Dyrevidenskab og Plante- og fødevarevidenskab på AU Viborg. Pressen er inviteret til at overvære den officielle velkomst, se de nyindrettede studiefaciliteter og møde de nye studerende.
I vores nyhedsrum kan du læse alle vores pressemeddelelser, tilgå materiale i form af billeder og dokumenter samt finde vores kontaktoplysninger.
Besøg vores nyhedsrum